STACYS SÖTSAKER
Det var en gång en bagare från Chicago.
God jul!
Det är jag, Stacy,
som ser precis ut som Margaret, hertiginnan av Montenaro.
Stacy, jag alltså, gifte mig med den stilige prinsen Edward vid jul,
och Margaret gifte sig med min bästa vän Kevin
precis innan hon kröntes till Montenaros drottning,
nåt som nästan inte blev av eftersom hennes kusin Fiona,
som liknar oss båda och är så överdriven…
Maggie Moo!
…utgav sig för att vara hon för att stjäla tronen.
Lyckligtvis blev Fiona avslöjad och dömd till många års samhällstjänst.
Jag röstade på fängelse, men hon tillhör Margarets familj.
Kan julen bli mer händelserik?
Kanske det.
För i år anordnar jag
en internationell julfestival ihop med Margaret,
som är min bästa vän i hela världen.
Och dagen till ära har Vatikanen lånat ut Fredsstjärnan,
en ovärderlig relik som en gång tillhörde Sankt Nikolaus själv.
Stjärnan vaktas noga tills den sätts högst upp i en enorm julgran
vid julgranständningen på julafton.
Det där är kardinal Amoah, Vatikanens sändebud.
Det här är så stort!
Kan ni fatta det?
Det är otroligt.
Det känns som att vi skriver historia.
För att ni gör det.
Ers Majestät, Ers Höghet,
jag överlämnar härmed Fredsstjärnan.
MONTENAROS KUNGLIGA PALATS
Ingen får betalt. Allt går till välgörenhet.
Ja, vi fick en avbokning.
Det blir en sista provsjungning för att fylla luckan.
Okej. Hej då.
Stacy och jag tar hand om allt själva, så vi kommer dit.
Okej, tack för att du kollade. Hej då.
-Det var kvällens sista samtal. -För mig med.
Förutom det här. Hej, Liv!
-God jul! -God jul.
-Vi saknar dig. Hur var proven? -Jättejobbiga.
Jag älskar balettakademin, tro mig, men man får jobba hårt med skolarbetet.
Det fixar du.
Är du på väg till flyget?
Det är därför jag ringer. Ovädret har stängt JFK.
Enligt eskorten kan vi flyga från Bradley.
-Håll oss uppdaterade. -Älskar dig.
Jag älskar er mer.
-Jag sover lugnare när hon är framme. -Ja. Samma här.
Kom hit.
Ja, Ers Majestät.
Margaret och jag älskar att jobba ihop. Vi gör det säkert fler gånger.
Men just nu har vi fullt upp.
Era corgis är så välkomna.
-Absolut. Du kan citera mig. -God jul själv.
-Tack. Hej då. -Hej då.
Elva ambassadörer, nio premiärministrar, sju kungar, fyra drottningar,
en delegation från Penglia…
-Och en rapphöna i ett päronträd? -Nåt sånt.
Så skönt att du hjälper mig med de sista detaljerna.
Vi är ett bra lag, va? Precis som dina kära Chicago Red Sox.
Det är White Sox.
Ja, de också. Allihop.
God jul önskar vi er alla
Och ett gott nytt år
-Bravo! -Fantastiskt.
-Tack. -Hitåt, mina damer och herrar.
Efter joddlaren, kanske?
-Måste vi ha en joddlare? -Vi vill inte skymfa Schweiz ambassadör.
-Vi vill inte skymfa nån. -Just det.
Ursäkta att jag avbryter, Ers Majestät, men vi har ett litet problem.
Det här är kommissarie Moretti från polisen.
Polisen? Det låter allvarligt.
Jag är rädd för det, Ers Majestät.
Fredsstjärnan är borta.
Det kan inte vara sant.
-Vaktas inte valvet dygnet runt? -Vakterna blev drogade.
Vi hittade klorometazin i ventilationssystemet
som leder till vakternas kontor.
-Ni har väl övervakningsfilmer? -Tjuvarna raderade hårddiskarna.
De skyldiga var väl förberedda.
Interpol är inkopplade, men utan spår har vi inget att gå på.
Lova att ni får tillbaka den i tid till ceremonin.
Det löftet vore som ett ägg, tyvärr.
Det blir lätt pannkaka av det.
Kära nån.
Vi vill hålla utredningen hemlig tills vi vet mer.
Ska vi meddela kardinalen?
Eftersom det är möjligt att Vatikanens vakter är inblandade,
har Interpol bett oss vänta med det.
Vi gör allt som står i vår makt.
Tack.
Sankt Nikolaus relik.
Det är en enorm internationell skandal.
Nu försöker vi vara lugna.
Ja, självklart. Lugna.
-Du har min fulla sympati. -Tack.
Men när Belgravias kronjuveler stals, blev min farfar kungen nästan avsatt.
Du hjälper inte till.
Men juvelerna återfanns till sist.
Nej. Bara småsaker.
En rubin här, en safir där, nån diamant.
Du. Kom igen nu.
Det måste finnas nåt vi kan göra.
Polisen sköter det.
De har inga ledtrådar.
Vänta nu… Om polisen inte har några ledtrådar,
är det upp till oss att komma på nåt de inte har tänkt på.
Som vadå?
Vi behöver nån med information som polisen inte har.
Nån med kopplingar till svarta marknaden,
och det skulle inte skada om personen var lite ohederlig.
Lite ohederlig?
Ja, minsann.
Vi behöver nån som faktiskt tänker som en brottsling,
som sällan tänker på konsekvenserna
och inte är rädd för att bryta mot reglerna.
Om vi bara kände nån.
-Fiona. -Fiona.
Om nån känner till såna otrevligheter, så är det min kusin.
Jag borde veta.
Har jag förstått det rätt?
Du vill anställa kvinnan som med hjälp av sina hejdukar
låtsades vara du för att ta över landet?
Är inte hon i fängelse?
Fiona utför samhällstjänst vid St. Michael's kloster.
Jag tänkte faktiskt bjuda hem henne till jul innan det här hände.
Tänkte du?
Jag har alltid tyckt synd om henne.
Hon växte upp ensam på internatskolor.
Jag tror året på klostret varit bra för henne.
Inte så bra.
Jag litar inte på Fiona,
men St. Michael's ligger mindre än en timme bort,
och polisen har kört fast.
Det vore orimligt att sitta här och göra ingenting.
Vad har vi att förlora?
Tja, allt som inte är fastspikat. Men…
Jag kommer inte på nåt annat.
Kev?
Jag börjar spika.
ST. MICHAEL'S KLOSTER OCH BARNHEM
Du missade en bit.
-Vilken då? -Biblioteket.
Du vet, stället med böckerna.
Det är dags för min rast.
Måste jag påminna dig, Fiona Pembroke,
att du fortfarande har 12 042 timmars samhällstjänst kvar?
12 041.
Hur som helst vill abbedissan träffa dig på sitt kontor.
Nu!
Brutalt.
Systrarna och jag är så glada
att ms Pembroke ska tillbringa julen med er.
Hon är den enda familj jag har kvar.
Och hennes mamma, men jag har inte sett faster på åratal.
Fiona har väl inte varit för besvärlig?
Vi är Guds barn, allihop.
Maggie Moo!
Vilken härlig överraskning.
Du ser ut att må bra.
Vad för dig till mitt eget lilla hörn av skärselden?
Jag tänkte att det kunde vara trevligt att fira jul ihop.
Ska jag moppa eller damma?
Du är vår gäst.
Efter andäktigt övervägande
har jag sagt till Hennes Majestät att vi kan tänja något på reglerna
eftersom det är jul.
Så länge du lovar att återvända senast den 26 december.
Det är ett möte med disciplinnämnden som du måste vara med på.
Vi lovar att hon är tillbaka då, abbedissan. Det svär jag på.
I så fall får ms Pembroke tillbringa julen i palatset.
Låter kul.
Tack, kommissarien.
Håll oss uppdaterade.
Nåt nytt?
De trodde sig ha en ledtråd, men nej.
Vi skulle behöva goda nyheter nu.
Ingen fara, kungliga sexpacket. De goda nyheterna är här.
Specialleverans.
Hanteras varsamt.
Reggie och Mindy? Du måste skämta.
Fiona gick med på att hjälpa oss, men hon behöver sitt gäng.
Var de inte också i fängelse?
Jo, men jag drog i några trådar.
Skönt att vara drottning.
Hur mår min ingifte favoritkusin?
Okej, antar jag.
Jag hoppas att du inte är sur över vår lilla förväxling förra julen.
-Förväxling? -Ja.
-Ni kidnappade mig! -Okej. Fortfarande sur.
Så eldig.
Vad sägs om att mrs Donatelli visar er rummen?
Den här vägen. Varsågoda.
Mjau.
Jaha, okej.
Mjau på dig också.
-Ingen respekt. -Nej.
Ingen. Okej.
-Är jag sen till frullen? -Bara en timme eller tre.
Jag får ändå inte i mig nåt.
Hallå!
Men jag har nyheter.
En kollega kan hjälpa oss att hitta vår saknade skatt.
Har den här kollegan ett namn?
Jag vill helst inte avslöja det än, men han är absolut SIV.
Ursäkta? Heter han Siv?
"Störst i världen." En sportgrej.
Det visste jag.
Det är nog greven från Barcelona.
Nej, han är en hispig typ. Han möter aldrig ens blick.
Han har ett glasöga, idiot.
Jag behöver en bil, helst en Ferrari som matchar mina Manolos.
Ingen fara. Frank kör dig.
Litar du inte på mig, gulleprinsen?
Fan heller.
Och Bonnie och Clyde stannar här, så att du måste komma tillbaka.
Här? Vad ska vi göra hela dagen?
Ni kanske kan börja med att återlämna silvret.
Reggie.
Va?
Kära nån.
Okej. Jag vill inte vara oförskämd,
men om ni inte är ute om 20 minuter
har jag stränga order om att gå in och hämta er.
Så bossig.
Kom ihåg, 20 minuter.
Du kan fortfarande.
Det sägs så.
Du ser ut att må bra, Peter.
Du också, Pemmie.
Det är Pembroke.
För mig är du alltid Pemmie.
Hur länge sen var det
du lämnade mig den där kvällen på Barbados?
Snälla du.
Vi funkade bättre som vänner. Allt annat var bara komplicerat.
Intressant ordval.
Bianca hörde av sig.
Mamma har varit svag för dig sen vi gick i blöjor.
-Hon säger att du inte ringer upp. -Jag har inget att säga.
Kom igen, Pemmie. Det är jul.
Var inte så hård mot henne.
Om jag minns rätt, pratade inte du med din far.
Nej. Det gjorde jag inte.
Men jag träffade honom förra julen, två dagar innan han dog.
Det är jag glad för.
Nu när vi har haltat längs minnenas allé, kan vi väl prata affärer?
Fredsstjärnan.
Du vill ha hjälp att få tillbaka den.
Frågan är, varför är det så viktigt för dig?
Det är viktigt för min kusin.
Jag behandlade henne illa,
så jag tänkte gottgöra henne.
Jag hörde om ditt påhitt.
Så, hjälper du mig trots vårt brokiga förflutna?
Du vet redan svaret.
Oavsett vad, oavsett var?
Jag ska visa vad jag fått fram.
Kommer du?
MAXWELLS SÄKERHETSBOLAG GODKÄND
Voilà! Interpols dossier.
Interpol? Jag trodde att du slutat där.
Jag minns hur man tar sig runt brandväggen.
Enligt den här rapporten finns det inga misstänkta,
men det intressanta är att vakterna drogades med klorometazin.
Varför är det intressant?
Interpol är helt övertygade om
att svarta börsen bara har en asiatisk distributör.
Och det stämmer,
så när som på en illa beryktad apotekare i Genève,
som säljer i smyg bakom sitt lager på Place du Port.
Som tur är finns det kameror längs flodbanken.
Jag sökte igenom de senaste dagarna och hittade detta.
Det är Itai Krauss.
Känner jag honom?
Indirekt.
Han jobbar för en gammal vän.
Hunter Cunard, miljardär och hotellmagnat.
Varför skulle en hotellmagnat stjäla Fredsstjärnan?
Få vet att Hunter i hemlighet är besatt av att samla på föremål som inte kan köpas.
Målningar, antikviteter, juveler. Han älskar en omöjlig utmaning.
Tack för hjälpen, mr Maxwell.
Polisen blir nog tacksam för informationen.
Maggie, var inte dum. Du kan inte gå till polisen.
-Varför inte? -Hunter har vänner överallt.
Får fel person höra nåt, försvinner stjärnan för gott.
-Vad ska vi göra? -Det enda ni kan göra.
Stjäla tillbaka den.
Hur då?
Varje jul anordnar Hunter en exklusiv soaré på sitt gods.
Den råkar vara denna lördag kväll.
Jag antar att säkerheten är hög.
Ja, men mycket folk rör sig ut och in.
Matleverantörer, florister, gäster. Det ger oss en perfekt chans.
Vi behöver bara hålla Hunter sysselsatt,
och som tur är var han väldigt förtjust i Fiona.
Så skurken var intresserad av dig?
Vi hade en het flirt, men han var inte min typ.
När pratade du senast med mr Cunard?
För några år sen. Vi gick vidare.
Hur ska du då bli inbjuden till festen?
Hunter rastar hunden i parken bakom biblioteket
varje morgon klockan åtta, oavsett väder.
Fiona ska göra detsamma.
När de råkar springa på varann, kan hon charma sig till en inbjudan.
Hur ska hon få tag i en hund?
Jag kan sno en.
Ursäkta, men är inte du Peter Maxwell som jobbade för Interpol
och åtalades för en rätt stor diamantstöld?
Åtalet ogillades, men mitt rykte blev så fläckat
att jag slutade och startade ett säkerhetsföretag som har gått väldigt bra.
Vad vill du ha betalt?
-Inget. -Varför det?
Låt oss säga att jag har mina skäl.
Det här är ingen hund. Det är Bigfoot.
Pugsley är en raring. Du kan bara inte hantera honom.
Jag vet hur jag ska hantera dig om jag bryter klacken.
Hör upp nu.
Hunter kom precis hit.
-Plats? -Han går mot er.
Han är stilig.
Era vägar korsas om 90 meter.
Kan du ta nosen ur busken?
Han passerade lattestället.
Vad är problemet?
Inget.
Inte du!
-Nej. Nej! -Pugsley!
Sluta genast! Stygg hund. Dumma hund. Stanna!
Hund! Åh nej.
Förbaskat.
Min nagel!
Jag bröt en nagel.
-Var fick du den ifrån? En hästranch? -Passa dig.
-Kunde du inte ta en dvärgpudel? -Ja, för pudlar växer ju på träd.
Sa hon att pudlar växer på träd, eller?
Titta, ett pudelträd! Ska vi plocka en vit?
-Kan vi prata om plan B? -Skönt att den finns.
Peter har alltid en sån.
Hunters senaste hotell avtäcker sina juldekorationer ikväll.
Han ska visa runt klockan fyra.
Det kan bli svårt att fånga hans uppmärksamhet, men…
…du klarar det nog…
…när du snyggat till dig lite.
Ursäkta dig.
Ovårdat klär dig, men det är lite mycket.
Här.
Ursäkta att jag avbryter,
men om vi ska hinna till fyra bör vi börja.
-Ge mig 20 minuter för att smörja in mig. -Ni ska ingenstans.
-Va? -Va?
Be mig inte förklara varför efter det som hände nyss.
Jag gjorde inget fel!
-Hon är arg på mig! -Inte mitt fel.
-Klart att det är ditt fel. -Nej.
-Jo, det är det. -Inte alls.
Jo, det är det.
-Hej. -Hej. Det är du!
-Tack för att du kom. -Tack.
-Gör dig redo. -Ja.
Kom.
Det ser väl bra ut.
-Var klar vid fem, annars får du sparken. -Ja, mr Cunard.
Han kommer.
Var redo.
Absolut.
Nu ska vi ha lite julkul.
-Välkommen till tomtens verkstad. -Tack.
-Du har väl varit en snäll flicka? -Aldrig.
Säg mistel.
Mistel!
Har du varit stygg eller snäll?
Fiona Pembroke.
Hunter.
Vad i hela friden gör du här?
Jag kan fråga dig samma sak.
Ålder före skönhet.
Jag äger stället.
-Du skämtar. -Inte alls.
Nu är det din tur.
Cocktailbaren här serverar urgod polkagrismartini.
Vad väntar vi på, då?
Du då? Haft fullt upp med att göra av med arvet?
Mer eller mindre. Det är så trist.
Vad hände med tråkmånsen du dejtade när vi träffades?
Peter nånting.
Peter Maxwell.
Den eländiga typen.
Du var ganska fäst vid honom, minns jag.
Jag fäster mig inte vid folk.
Jag är medveten om det.
Var jag blödig skulle jag säga att du krossade mitt hjärta.
Vilket par vi är.
Samma skrot och korn.
Vilket betyder att vi båda vet att du inte är här för martinis.
Så ta och avslöja den verkliga anledningen till vårt möte.
Okej.
Det är sant att jag ärvde pappas förmögenhet.
Det är också sant att det finns väldigt lite kvar.
Så du är här för en allmosa.
Nej, inte en allmosa. Ett förslag.
Vadå för förslag?
Pembroke-godset skulle bli ett tjusigt hotell.
-Vill du verkligen sälja? -Absolut.
Din familj har ägt Pembroke i generationer.
Om du inte är intresserad…
Sitt…
…ner.
Det sa jag inte.
Vi pratar om det efter nyår. Jag är galet upptagen till dess.
Okej.
Efter nyår.
Ciao.
Fiona!
Jag har en liten fest på mitt lantställe på lördag.
Cocktails klockan sex, middag klockan åtta, om du har tid.
Finns det polkagrismartinis?
Vad du än önskar.
Ljuvligt. Vi ses på lördag.
Och du är skyldig mig en tango.
God kväll, ms Pembroke.
Nå?
Du chansade och det funkade.
Är det allt du har att säga?
Om Hunter inte var helt betagen av dig,
hade han synat bluffen och allt vore förstört.
Du är svartsjuk.
Jag är inte svartsjuk.
Du är jättesvartsjuk.
Vill du att jag ska vara svartsjuk?
Var inte fånig.
Svartsjuka betyder att det finns nåt mellan oss.
-Och det gör det inte. -Absolut inget.
-Ingenting alls. -Inte ett dugg.
MAMMA INKOMMANDE SAMTAL
Det är mamma igen.
Säg hej, bara.
Det är allt hon vill.
Men du sa att vi skulle fira jul ihop.
Jag vet, men nåt kom i vägen.
Du kommer att ha så kul här på Manderston.
Peter är också kvar.
Så, då var det bestämt.
Åk inte!
Fiona, älskling. Upp med hakan.
Mamma måste hinna med flyget.
Jag gjorde det här till dig.
Charmerande.
Ciao, bella! Puss, puss.
Det här är en 3D-ritning av Hunter Cunards gods i Montenaro.
Hunters privata kontor ligger i en egen flygel.
I det angränsande galleriet här finns hans konstsamling.
Låset har en knappsats med en sexsiffrig kod.
Och inne i galleriet?
Montern omges av ett nät av laserdetektorer.
-De måste stängas av. -Pax för lasern! Jag är överrörlig.
Det krävs tre personer.
Och sen då?
Det här är en översikt av kamerasystemet inne i huset.
En av oss tar sig in i kamerasystemet och kringgår det,
medan de andra bryter sig in i galleriet och tar Fredsstjärnan.
Det blir som att bryta sig in i Fort Knox.
Vi hinner inte öva mycket.
Allt måste vara perfekt om vi inte ska åka fast.
Och vad händer om ni åker fast?
Hunter kan inte ringa polisen för att anmäla stölden av nåt han stulit.
I såna här situationer brukar han få problemet att försvinna.
För gott.
Vi har glömt det största problemet.
-Vilket då? -Jag har inget att ha på mig.
Du har inte sagt vad vi tjänar på det här.
Vår belöning är att tillbringa julen med Maggie i palatset.
Sanningen är att vi är skyldiga henne en tjänst.
Kanske det, men det förklarar inte Peter Maxwell.
Till skillnad från er,
är Peter expert på att komma förbi säkerhetssystem utan att åka fast.
Han tar sig nog förbi dina säkerhetssystem.
Ursäkta dig.
Erkänn, Fif. Du är kär.
En gång i tiden. Men det var länge sen.
Nej. Reggie har rätt.
Det är nåt flirtigt på gång.
Lite ja eller nej, ska ni eller inte?
-Försvinn. -Kom igen!
Du måste berätta mer.
Ut nu.
Okej. Bli inte så sur.
Du saknar din mamma, eller hur?
-Jag tror att hon inte älskar mig längre. -Klart hon gör.
Varför skulle hon då lämna mig ensam över jul?
Jag är här och vi ska alltid vara vänner.
Kom.
Ser du det där?
Oavsett var du är,
behöver du bara titta upp på polstjärnan så är du inte ensam.
Var jag än är, tittar jag också upp på den.
-Lovar du? -Jag svär.
Oavsett vad?
Oavsett var.
-Kan du bara bära… -Jag har dåliga knän.
Jag vill bara säga det.
Om du bara…
Klart.
Så här bör rörelsedetektorerna i Hunters galleri se ut.
Då kör vi.
Nu blir det lite svårt.
Jag fattar. Du behöver en partner som lyfter dig över strålen.
Precis.
Det är enda sättet att ta sig till kontrollpanelen.
Men då… Smidighet är ju mitt andranamn.
Ja.
Herregud.
Vi börjar om.
Ge mig en chans till, okej?
Se och lär.
Klart.
Din tur, Reggie.
Okej.
Nej.
PETER: "MÖT MIG UTANFÖR"?
Bonsoir, Peter.
Ska vi?
Vänta.
-En klient lånade ut den till mig. -Så James Bond-aktigt.
Kom igen. Det blir precis som förr.
Vad är det?
Fiona och Peter. De är riktigt söta tillsammans.
Bäst att de är på väg norrut.
Varför då?
Stormen kommer in från söder. Flygplatsen stängde för en timme sen.
-Olivia. -De har omdirigerats till Bryssel.
Jag tänkte åka dit och hämta henne.
-När är du tillbaka? -Bilresan tar åtta timmar.
Om jag åker imorgon bitti, borde jag vara där när hon landar.
Jag är inte borta i mer än en och en halv dag.
Det borde gå bra.
Är du säker på att du klarar dig? Det är så mycket som händer.
Jag har möten hela förmiddagen och dricker sen te med kardinal Amoah.
Du missar inget.
-Jag kommer att sakna dig. -Jag saknar dig redan.
Vart ska vi? Nordpolen?
Nästan. Vänta.
Sätt igång. Gör ditt bästa.
Det ser ut som om tomtenissarna har rökt lite för mycket mistel.
Jag har en idé.
-Säg att den handlar om alkohol. -Gissa igen.
Att måla nåt fräckt på snögubbarna.
Skridskoåkning.
Du skämtar.
Du vet att du vill.
Dröm vidare.
Kom nu. Det blir kul.
För dig.
Vad tycker du om isbjörnar?
Ingen får veta det här.
Det är vår hemlighet.
Så du tillbringar verkligen julen med din kusin?
Hellre Maggie än Moder Urjobbig.
Pemmie, det är okej att erkänna att du har känslor för andra.
Du har blivit känslosam sen vi sågs senast.
Det är årstiden.
På tal om känslosam, får jag lov?
Du är fast besluten att kväva oss med larvig julstämning, va?
Du fattar snabbt.
Lova att du kör försiktigt.
Jag lovar. Jag är snart tillbaka.
Pete, gamle gosse, är taket enda vägen in i Hunters hus?
Ja, Reggie.
Att komma ner är svårast.
Kan vi inte ta trappan?
Nu kör vi.
Ni anar inte hur imponerad Hans eminens var
över att ni och prinsessan engagerat er i alla detaljer inför evenemanget.
De flesta skulle låta andra göra jobbet och ta åt sig äran.
Nej, Stacy och jag…
…är extremt engagerade.
Hon har faktiskt ett möte med logistikkommittén just nu.
Men om hon var här,
skulle hon berätta hur djupt rörda vi är över att Vatikanen valt att hedra oss.
Vi har inte alltid gjort kloka val.
På 1500-talet lånade vi ut Fredsstjärnan till Harry den hemske,
Kaledoniens härskare.
Ett stort misstag.
Ett rövarband fick nästan tag i den.
De rullades i tjära och fjädrar. Harry fick skulden, för ansvaret var hans.
Den stackaren blev bannlyst.
Mår ni bra?
Jag är bara lite känslosam.
Jag förstår precis.
När ni tänder julgranen kommer inte bara hela världen att se på,
utan också Gud.
Hallå!
Det har jag inte tänkt på.
Får jag erbjuda kardinalen lite julstubbe?
Jag borde inte, men det är ju jul.
Varsågod.
Vad i hela friden var det?
Det var joddlaren som övade inför ceremonin.
Den stackaren lät lite hes.
Därför måste han öva.
Det är bara en stukning.
Du kan inte klättra upp för en fasad nu.
-Jag kan övervaka det från bilen. -Du övervakar inte mig.
Vi behöver två personer för att komma runt säkerheten i galleriet.
Mindy kan inte. Hon tar hand om kamerorna.
Kan inte Fifi göra det? Hon satte alla rörelser.
Fiona är med Hunter.
Vi är tillbaka på ruta ett. Jag får komma på nåt annat.
Men det har vi inte tid med.
Häng med, Betty Crocker. Jag kan inte vara på två ställen.
-Vänta lite. -Raring.
Det kanske hon kan.
Hur sa, Frank?
Ursäkta att jag påpekar det uppenbara,
men om ms Pembroke kunde imitera Hennes Majestät,
så låter det rimligt att Hennes Majestät kan imitera ms Pembroke.
Aldrig i livet.
Håll tyst.
-Det är helt uteslutet. -Självklart, sir.
Jag tänkte bara högt. Så dumt av mig.
Ingen fara. Vi har alla dåliga idéer ibland.
-Ja. -Det är en upprörande idé.
Men jag bytte plats med Stacy två gånger utan att det märktes.
Byta plats med ms Pembroke?
Det är en helt annan sak.
Hon behöver bara distrahera Hunter medan de bryter sig in.
Det borde ta mindre än en timme.
Du måste skämta.
Det är inte så länge.
Hör på.
Hunter Cunard är en farlig och komplicerad man.
Maggie klarar det aldrig.
Varför inte?
Inte för att vara taskig, Moo,
men du har inget je ne sais quoi.
Minioner, hämta min champagne.
Jag låter inte så.
Hallå där, kungliga sexpacket.
Du låter precis så.
-Nej. -Det gör du.
-Men det gör jag inte. -Jo. Det gör du faktiskt.
Hon är bra.
Jag måste protestera. Det är för riskabelt.
Om det kan få tillbaka Fredsstjärnan…
…är jag villig att ta risken.
Givetvis.
Då var det dags igen.
Nej, krök ryggen i en båge.
Mer.
Glöm det.
Du måste ta dig in i videosändningen,
spela in fem sekunder och köra uppspelningen via AUX-ingången.
-Fattar du? -Ja.
Redo?
Kära nån.
Och ett, två, tre, fyra.
Ett, två, tre, fyra.
Ett, två, tre. Du börjar fatta.
Tack.
Sväng på höfterna.
Jag gör ju det.
Nu gör du rätt. Låt dem veta att du är…
Jag träffade Hunter för fem år sen.
Han spelar tennis och polo, vilket är urtrist.
Han kan inte motstå en god martini.
-Jag sa att jag ville sälja Pembroke. -Gjorde du?
Och han dansar fantastisk tango.
Jag kan behöva lite övning.
Ursäkta min framfusighet,
men om ni behöver en chaufför ställer jag gärna upp.
Det där ser man inte varje dag.
Vänta. Hållningen är fel.
Får jag?
Så här gör man.
Om jag kan få allas uppmärksamhet.
Låt mig presentera Fiona Pembroke.
Och Fiona Pembroke.
Vad tycker ni?
Det är fantastiskt.
Och lite oroande.
Jag vet precis hur det känns.
-Jag fixar håret när klänningen är på. -Jag byter om.
Det här kanske funkar.
-Okej, vi gör i ordning bilen. -Ja.
Jag tänkte att när det här är färdigt, så kan vi två umgås lite.
Du vet att jag aldrig planerar längre än fram till lunch.
Wow. Jag borde ha anat det.
Anat vadå?
Har du nånsin lagt märke till
att du drar dig undan så fort du känner nåt?
Från mig, från din familj, från alla. Det här är inte första gången.
-Snälla du. -Erkänn, Pemmie.
Du lämnade mig inte för Hunter.
Du stack för att känslorna för mig skrämde dig.
Tror du verkligen det?
Jag tror att du blev så sårad när vi var små
att du inte vågar komma nära nån.
Du ska jämt med flyget eller göra nåt, precis som din mamma.
Jag är inte alls som hon.
-Förlåt. Jag menade inte… -Du menade vartenda ord.
Vi håller det rent affärsmässigt från och med nu.
Som du vill.
Affärsmässigt.
Bilen är klar.
Strålande.
Det tar ett tag att köra i det här vädret. Jag kommer vid fyra.
Ska vi synka klockorna?
Var redo.
Jag kan visa. Det är en knapp och en skruv.
Kom igen. Vi synkar.
Vänta! Pete!
Pax för att sitta fram.
-Du kan inte paxa. -Varför inte?
Kanske för att vi inte vill ha en inbrottstjuv i framsätet?
Jag sitter bak.
Jag är okej.
-Önska mig lycka till. -Lycka till.
Roa Hunter bara, så ordnar det sig.
Hoppas det.
-Jag hoppas att Margaret klarar det. -Hon lyckades imitera mig. Minns du?
Det var annorlunda. Cunard är en brottsling.
-Om nåt går fel… -Margaret klarar sig.
Ursäkta att jag stör, men jag har ett brådskande samtal från abbedissan.
Jag sa att drottning Margaret var upptagen och att ni kanske kan hjälpa till.
Okej.
God kväll, abbedissan.
Ursäkta att jag stör Ers Höghet, men nåt viktigt har hänt
och jag behöver desperat drottning Margarets hjälp.
Jag tar gärna ett meddelande.
Det är ganska känsligt.
Disciplinnämnden skulle granska ms Pembrokes fall efter jul,
men jag fick just veta att de tidigarelagt granskningen.
De kommer klockan sju.
-Ikväll? -Ikväll.
Jag måste insistera på att ms Pembroke skyndar sig tillbaka.
Jag vet inte riktigt om det går.
Snälla!
Ers Höghet, om det upptäcks att ms Pembroke inte är här,
kommer huvuden att rulla, inklusive mitt.
Nämnden kan rekommendera fängelse.
Och inte bara för hennes del.
Okej, jag ska försöka ordna det. Hej då.
Vad är det?
Fiona måste vara på klostret vid sju,
annars hamnar hon och abbedissan i fängelse.
Fiona är på väg till Cunards fest. Hon kan inte åka till klostret.
Nej.
Kanske…
Jag vet vad du tänker. Och nej. Absolut inte. Det är uteslutet.
Edward, om Fiona inte dyker upp kan allt gå åt skogen.
Disciplinnämnden kommer att ställa frågor som vi inte vill besvara.
Tro mig, jag vill inte göra det här, men jag tror inte att vi har nåt val.
Då följer jag med dig.
Vi är ett team. Det minns du väl?
Heja oss.
God kväll.
Hur i hela friden kan hon gå i de här?
Kära nån.
Ytterområdet säkrat.
Sektor ett, sektor två. Allt klart.
-Varför hukar du dig så där? -Man gör så.
-Hur vet du det? -Det vet alla.
Höj rösten, så ingen missar att vi bryter oss in.
Snyggt.
Tyst!
Vad tycker du?
Skräckinjagande.
Nu åker vi.
Okej.
Varsågod.
Fiona. Fiona Pembroke?
Minns du inte din gamle vän Simon?
Från Aldovia?
Mjau.
Ma chérie.
Så roligt att du kunde komma.
Hur kunde jag motstå de här?
Vill du se min julgran?
Jag vill gärna se din gran.
Fredsstjärnan.
Precis där du sa.
Nu kör vi.
Tomten till Rudolf. Kom in, Rudolf. Rudolf, hör du mig?
Jag vill inte använda kodnamn, sa jag.
-Varför inte? -För att de är dumma.
Kan jag få koncentrera mig nu?
Du behöver inte låta så där.
INSPELNING
BILDKÄLLA AUX-INGÅNG
-Nåt nytt? -Inte ett skit.
Du berättade aldrig om du fortfarande har kontakt med Peter Maxwell.
Jag har inte pratat med den otäcka lilla paddan på åratal.
Har inte vi affärer att diskutera?
Jo. Köpet av ditt gods.
Men jag anser att nöje går före affärer.
Din stygga pojke.
Vänta här.
Kära nån!
Knappsatsen skulle vara här.
Kolla där borta.
Har vi slut på årgångschampagne?
Ställ ned dem.
-Jag vet inte vad som hände. -Det är ditt jobb.
Jag…
Du kommer bara med ursäkter. Försvinn härifrån. Ikväll.
Men det är ju jul.
"Men det är ju jul."
Försvinn ur min åsyn.
Nu!
Det var obehagligt nära ögat.
Men det positiva är att jag hittade knappsatsen.
-Hur i hela friden kan hon gå i de här? -Ingen aning.
-Är du okej? -Jodå. Jag har aldrig gjort nåt liknande.
Ja, försök att slappna av.
Okej. Avslappnad.
Kom in!
Ms Pembroke. Där är du ju.
Du är väldigt sen.
Rättelse, herr officiell. Jag är fashionabelt sen.
Varsågod och sitt.
-Mina damer och… -Är inte du…
Prins Edward av Belgravia.
Ms Pembroke kidnappade min fru,
och jag anser att om nån ska vara hennes karaktärsvittne,
så är det jag.
Du sa ju att hon kidnappade din fru.
Ja.
Och det gjorde hon. Men hon har bättrat sig sen dess.
Ni förstår, under allt det här, så har ms Pembroke ett gott hjärta.
Ja, hon har gjort en del misstag,
men är inte förmågan att förlåta ett mått på vår egen mänsklighet?
Särskilt vid jul.
Har du nåt att tillägga?
Allt hans kungliga hethet säger är sant.
Jag har begått hemska misstag.
Om ni behöver förlänga mitt straff, förstår jag det fullständigt.
Jag rekommenderar det faktiskt.
-Hon menar det inte. -Jo då.
-Nej. -Jo.
Jag tror att vi har hört nog. Jag vill överlägga med mina kollegor.
-Självklart. -Ta all tid ni behöver.
GENERERA
Fan, den ansluter inte.
Prova min födelsedag. Fjortonde december.
Du och Hunter har inte varit tillsammans på fem år.
Han minns inte din födelsedag.
Lita på mig. Jag gjorde intryck.
Som du vill.
Nu kommer han.
Det tog en evighet.
Lita på mig. Det var värt väntan.
God jul.
Har inte hertiginnan av Marlborough ett sånt armband?
Och matchande örhängen?
Jag tror jag lämnade örhängena där uppe.
Ska vi hämta dem?
Men de spelar en tango.
Du älskar en bra tango.
Då dansar vi.
Är du redo att gå upp och hämta örhängena?
Så varm. Jag behöver vatten.
Vi har fattat ett beslut angående ms Pembroke.
Att hon var sen till mötet
tyder på ett oroväckande förakt för auktoriteter.
Med tanke på tidigare överträdelser,
är det berättigat att förlänga hennes straff.
Om jag får säga en sak till om min fr… Om ms Pembroke.
Var snäll och låt mig prata färdigt, Ers Höghet.
Jag sa "berättigat",
men jag tror inte att det är rätt.
Ms Pembroke, nämnden är imponerad av din uppriktiga ånger.
Du är inte alls samma person som tidigare.
Det är jag verkligen inte.
Baserat på ditt karaktärsvittnes yttrande och abbedissans rekommendationer,
upphäver vi ditt resterande straff.
Det är ett julmirakel!
Självklart kommer vi att sakna dig mycket.
Självklart.
Det är bäst att vi åker.
Ja.
Tack så mycket och god jul, förstås.
Jag vet inte om jag gillar att Fiona slipper undan.
Bry dig inte om det nu.
Det är väldigt spännande att delta i alla dessa skurkstreck.
Kom nu.
Det skulle inte hända.
Du. Vad är det där?
En sensor i galleriet.
Nåt händer. Jag tror det är ett larm.
-Lös det, då! -Jag vet inte hur!
-Använd datorn! Starta om den. -Jag tror inte det funkar!
Googla!
Ta den här.
HUVUDLARM
Vänta. Det slutade.
Just nu, men vi är avslöjade. Du måste ut därifrån.
-Musikens vibrationer kanske startade det. -Ja.
Frank! SOS! Avbryt uppdraget.
-Va? -In i bilen.
Fiona och Peter, då?
Jag och Frank sticker medan vi kan.
Jag tänker inte bli dödad.
Jag kommer.
Herregud.
Hör du!
Vi sticker.
Vänta här.
Men vänta. Jag har svalkat mig nu.
Det tar bara en minut.
Jag kommer så snart jag kan.
Ingen panik. Håll dig lugn och fortsätt.
Och spring.
-Kolla rummet. -De kommer. Ta den.
Du då?
Ta den. Gå! Jag distraherar dem.
Här borta!
Han är på väg mot östra trappan.
Alfa-teamet till östra utgången.
Nästan framme.
Manteln, Ers Majestät.
Tack.
Då så! Nu sticker vi härifrån.
Snabbt, Frank!
Men ms Pembroke är inte här!
Rädda sig den som kan.
Kom igen!
Sök igenom bilarna!
Oj då.
Här borta. Stanna! Kom tillbaka!
Frank!
Nu känns det bättre.
Ni får sparken! Hör ni det?
Inga gratissemestrar eller nån sprit!
Vad sysslar du med?
Gudskelov.
Ingen fara, ms Pembroke!
Jag ska rädda er.
Låt dem inte fly!
Ms Pembroke, följ med mig om ni vill leva.
Kör!
Där!
-Jag ringer polisen. -Nej.
Ingen polis, idiot.
Och stäng av larmet.
MAXWELLS SÄKERHETSBOLAG
Där är ni. Vi var så oroliga för er.
Förklara.
Abbedissan ringde.
Ditt möte hade tidigarelagts, så jag låtsades vara du.
Men strunt samma. Är ni okej?
Mer eller mindre. Det uppstod problem.
Peter fick stanna kvar och avleda dem.
Men han lyckades fly?
Vi har inte hört av honom, så vi vet inte.
Fick ni tag i Fredsstjärnan?
Självklart, Ers Orolighet.
Fiona.
Vad är det?
-Han bytte ut den. -Alltså har Peter Fredsstjärnan.
Han lurade oss och fick oss att lita på honom.
Efter allt vi gått igenom? Helt otroligt.
Fiona.
Fiona, var inte ledsen.
Det är faktiskt inte ditt fel.
Vems fel är det då?
-Vi är tillbaka! -Vi är tillbaka! God…
Va? Vem?
Vad händer?
Jag kan förklara allt.
Vem är du?
Det är okej, Kev. Det är Margaret, inte Fiona.
-Stacy? -Ja.
Är det Margaret?
-Är du säker? -Låt mig bevisa det.
Nej.
Okej. Det är du.
Det var konstigt.
Vi borde hålla en presskonferens och berätta vad som har hänt.
Jag ser rubriken framför mig.
"Sankt Nikolaus fredsstjärna borta för evigt."
Jag antar att vi borde ställa in allt.
Tändningen av julgranen, alltihop.
Först informerar vi kommissarie Moretti och kardinalen.
De måste få förbereda sig.
Ja, sir.
Disciplinnämnden upphävde resten av ditt straff.
-Vad sa du? -Ingen mer samhällstjänst.
Du är klar.
Hörde du det, Fifi?
Du är fri som fågeln.
Vi hoppas att du stannar och tillbringar julen med oss ändå.
Det går ett plan till Capri imorgon.
Vi kan åka efter frukost.
-Capri, då. -Ja!
Joyeux Noel, mes amours.
-Hej, vännen. -Hej.
MANDERSTON-SKOLAN
-Mamma! -Hej.
Manderston-skolan? Vad gör vi här?
-Det verkar vara en skola. -Lysande, Sherlock.
God jul!
-Jag hatade skolan. Jag skolkade mest. -Det förklarar mycket.
Vart ska du, Fifi?
Sluta prata.
-Jag kommer att sakna dig. -Jag med.
-God jul. -Hej då. Ha en fin jul!
Var är stjärnan, Peter?
Jag ville nå fram till dig.
-Jag vill ha stjärnan. -Du ska få den.
Men i utbyte måste du gå till matsalen.
Varför då?
Hon vill prata med dig.
Hur vågar du säga vad jag ska göra?
Nån måste, annars blir ditt liv tomt och ihåligt.
Så det var därför du lurade mig. För att visa att ensamheten är mitt öde?
Mer eller mindre.
Vill du ge mig det jag kom hit för?
Eller ska jag låta polisen gripa dig?
Jag lovade att alltid finnas där för dig,
men det här är slutet för oss.
Vilken lättnad.
Hej, mamma.
Så du kom ändå.
Jag tänkte inte göra det,
men Peter sa att du ville prata med mig, så sätt igång.
Prata.
Äpplet faller inte långt från trädet.
Är det vad du har väntat i åratal på att säga?
Fiona, vi kan inte fortsätta så här.
Varför inte?
Jag har rest runt i världen de senaste åren
för att hitta lite inre frid.
Lyckan, kärleken och meningen med livet. Så ute.
Kanske det.
Men det var vid en retreat på en ashram i Rishikesh
som jag äntligen insåg att det fanns ett tomrum i mitt liv.
Nåt saknas.
Det är min dotter.
Fiona.
Jag älskar dig mer än nåt annat. Det har jag alltid gjort.
Har du nån aning om hur det var
att försöka vara bra nog och få din uppmärksamhet?
Försöka vara bra nog att betyda nåt för dig.
Bättre än du tror.
Nu ljuger du.
Du behövde alltid vara nån annanstans.
Du måste alltid hinna med flyget.
Jag flydde.
Inte från dig.
Aldrig från dig.
Din far var…
Din far var elak mot mig.
Hellre än att uthärda det,
gjorde jag allt för att komma bort från honom.
Så nu försöker du ursäkta dig?
Nej, det finns ingen ursäkt för det jag gjorde.
Det har du förbannat rätt i.
Jag har haft det här i åratal.
Minns du?
Du gav det till mig när du var tio.
När jag var här brukade jag stjäla småprylar…
…och slå in dem,
så att jag kunde öppna dem vid jul och låtsas att de var från dig.
Jag älskade dig så mycket, och jag försökte.
Jag försökte att inte bry mig om att jag inte var värd din kärlek.
Fiona.
-Nej. -Underbara, perfekta flicka.
Jag var en hemsk mamma.
Och även om jag inte förtjänar det, hoppas jag att du kan förlåta mig.
Snälla vännen. Ge mig en andra chans.
Vem vet hur många jular vi har kvar?
Det är för sent.
Fiona.
GOD JUL, MAMMA – FRÅN FIONA
Hör du! Kom igen nu!
Vi ska med flyget.
-Fifi! -Va?
Vart ska du? Kom tillbaka!
Vi ska med flyget!
-Vad gör du? -Kom tillbaka. Vi kan inte köra.
Åh, älskling!
Ingen fara.
Du, allt kommer att bli bra. Jag lovar.
Den här vägen.
Kardinal Amoah, kommissarie Moretti, vad snällt av er att komma så snabbt.
Ni sa att det var brådskande.
Jag mår lite illa.
Slå er ner.
Jag hoppas att allt är bra.
Det är inte bra. Det är fantastiskt, gullet.
Vi putsade upp den lite.
Jag hoppas att det var okej.
Okej? Den ser fantastisk ut. Gratias ago Deo.
Botticelli, Versace.
Faster Bianca, så roligt att se dig.
Trevligt att bli sedd. Och vem har vi här?
Mamma, snälla du.
Stannar ni över jul?
Om det är okej med Maggie Moo.
Okej?
Vi skulle älska det. Ni tillhör familjen.
Jag antar det.
Fiona?
Vi har inte så mycket gemensamt.
Inget alls, faktiskt.
Jag vill bara säga att jag är tacksam för allt du har gjort.
Du kunde ha stuckit.
Jag har faktiskt slutat med det.
Kul att höra.
Förresten, hur fick du Peter att ge dig Fredsstjärnan?
Just det.
Det var hans plan hela tiden.
Betyder det att han firar jul med oss?
Vi beslutade oss för att skiljas åt.
Åh, nej.
Jag beklagar.
Gör inte det. Det är bäst så här.
-Jag tror att du behöver en kram. -Nej, snälla.
Nej. Jaha.
Min familj är från Filippinerna. Vi kramas.
Uppe på taket står renarna kvar
Ur släden hoppar vår tomtefar
Ner i en skorsten med säcken full
Julklappar till våra hjärtegull
Ho, ho, ho! Vem vill följa med?
Upp på taket, där renarna står
Ner i en skorsten Med tomten vår…
Efter allt som hänt är det ett mirakel att det här lyckades.
Äsch. Det visste jag väl.
Vad hände med Hunter Cunard?
Polisen grep honom igår när han försökte fly landet.
Han får nog sitta inne länge.
Med all rätt.
Jag gav dem diamantarmbandet.
Behöll du de röda klackskorna?
Kevin!
Jag är så stolt över dig, och drottning Margaret förstås,
som ordnat en så vacker tillställning.
Jag hade inte klarat det utan dig.
Vi är ett bra team.
Precis som den stilige typen i fladdermuskostym
och hans vackra katt-kollega.
Älskling, Batman och Catwoman är inget team.
Det är de visst.
Jag älskar dig.
Skål, raring.
Det här är den bästa julen jag haft.
För att nån spetsade äggtoddyn?
Nej, för att jag har min dotter tillbaka.
Ska det vara så här mellan oss nu?
Sliskigt och sentimentalt?
Just det. Kom hit!
God jul, älskling.
God jul, mamma.
Guru Adishankar, så trevligt att se dig.
Så glad!
Så skönt att vi är tillsammans.
Titta på honom!
Du är grym.
Hallå där, snygging.
Vilken kliché.
En vacker, ensam kvinna i juletid som ser upp mot natthimlen.
Jag förväntade mig mer av dig.
Vi skulle ju inte ses mer.
Jag var arg på dig.
Du gillade inte mig lika mycket som jag gillar dig.
Det är inget bra skäl att vara arg på nån, så…
Jag kom tillbaka för att be om ursäkt.
Det är min tur att be om ursäkt.
Du hade rätt.
Jag stänger folk ute. Det har alltid känts tryggast så.
Men nu?
Det är som mamma sa:
Vi vet inte hur mycket tid vi har kvar med de vi tycker om.
Vi får inte slösa bort den.
Lova att vi inte slösar bort mer tid.
Jag lovar.
Svär på det.
Oavsett vad.
Oavsett var.
Mina damer och herrar,
innan ljusen tänds vill vi berätta hur glada och tacksamma vi är
att ni är här.
Och vi hoppas att julens anda av välvilja och kärlek
fyller världen och lyser lika starkt som Fredsstjärnan.
Så prinsessan Olivia, vill du vara så snäll?
Pryd ditt hus för juletiden
Fa-la-la-la-la, la-la-la-la
Känn att hösten är förliden
Fa-la-la-la-la, la-la-la-la
Sjung om julens alla…
Herregud!
Undertexter: Villemo Linngård Oksanen