NETFLIX PRÆSENTERER
FILMEN ER BASERET PÅ HISTORISKE BEGIVENHEDER
SKOTLAND 1304
Da kongen døde, var der ingen tronarving.
De skotske lorder udpegede Edward af England til at vælge en.
Han overtog dog magten og besatte brutalt deres land.
Skotterne gjorde oprør. Wallace var leder.
En bitter krig udbrød.
Wallace blev besejret ved Falkirk og gik i skjul.
Oprørerne er slået, og de skotske lorder overgiver sig til Edward,
mens han belejrer Stirling, det sidste slot ejet af skotter.
Jeg lover at være loyal over for Edward, kongen af England,
og aldrig bruge våben mod ham eller familien. Så sandt hjælpe mig Gud.
Bliv der.
Robert, din far er en ven og god kriger, som reddede mig i Det Hellige Land.
Du kæmpede i otte år, men ikke altid på den rigtige side.
Jeg værdsætter dit nye troskab og underkastelse.
Er det det hele? Godt.
Lorder af Skotland, I har nu sværget troskab til mig
som jeres overhøjhed.
Jord, der blev konfiskeret, bliver returneret til jer.
Det var ikke så slemt.
I bør indse, at årene med modstand var nytteløse
og tage ansvar for blodudgydelsen, som kunne være undgået.
Lord John Comyn, Lord Robert Bruce...
Træd frem.
Jeg ved, at begge jeres familier har krav på den skotske krone,
men det kan ikke tilgodeses.
Derfor regerer England fortsat over jeres område og modtager skat.
Vores vicekonge, sir Aymer de Valence leder et råd for skotsk administration.
I bør være stolte af at tjene under ham
og gør klogt i at udnytte chancen for at begrave stridsøksen.
Giv hånd.
Lad os være, hvad vi engang var:
Venner!
Musik! Drikke! Gilde!
Rob.
Deres Majestæt.
Et uforglemmeligt gilde.
Robert!
Det må have været hårdt for dig.
Jeg har oplevet det, der var værre.
Kan du huske somrene i Westminster? Da jeg var dreng.
Vores kapløb, hvor vi duellerede med træsværd...
-Du var så god til alt. -Jeg var ældre end dig.
Hvad med en duel nu, som da vi var børn?
-Og bryde mit løfte allerede? -Ordren var at komme ubevæbnet.
Ti stille.
Lad os sige fem pund til vinderen.
Lad os sige ti.
Jeg hørte, du er glad for væddemål. Piers, giv ham et sværd.
Det er en skam, du havde en sentimental idé om at slås for folket.
Det er forståeligt.
-Dårlig start, Bruce. -Tag dig i agt.
Nydeligt endda.
Jeg ville bare vinde.
Nå, William Wallace...
Den sidste rebel.
Meget hurtigt. Flot klaret!
Nar!
Hvor meget har du drukket?
Slet ikke nok.
Hold hovedet koldt.
Det siges, han bor i Selkirk skov.
Nogle synes, han er en martyr. Andre synes, han er en galning.
Hvad synes du?
At han er en mand, som elsker sit land mere end sit liv.
Diplomatisk sagt.
Okay. Heldigvis ejer I skotske adelsmænd ikke den lidenskab.
Ellers måtte vi dræbe jer alle.
James Douglas. Stop!
Deres Majestæt.
"Deres Majestæt!"
-Hvad er der? -Deres far vil tale med Dem nu.
Klap i, klynkende fjols.
Du kommer for sent. Brug hjernen for en gangs skyld. Bliv der.
-Tak, biskop. -Jeg gør, hvad jeg kan.
Du sad oppe hele natten og klamrede dig til potten.
Hvad fanden laver du?
Du har pligter. Der er ansøgere.
Sæt dig ned!
Hvornår bliver du voksen?
Robert ville vædde om en sværdkamp.
Jeg er blevet voksen. Du kan bare ikke lide mig.
Undskyld.
Der er en sidste ansøger. James Douglas.
Douglas?
Jeg er søn af William, som døde som fange i Tower of London.
-Han var en forræderisk rebel. -Richard de Clifford fik vores jord.
-Forrædere mister deres jord. -Jorden er min arv.
-Du hørte min far. Ud. -Du har da nosser.
Gå, før du får dem fjernet.
Jeg vil aldrig høre navnet Douglas igen.
Jeg kender ham. Jeg døbte ham. Undskyld hans uforskammethed.
-Pres ikke på. -Det går ikke. Han bagvaskede mit navn.
-Sådan får man en kamel gennem et nåleøje. -Herre, klar.
Godt. Kom, Rob. Jeg vil vise dig noget.
Venner, kom over til os og se vores forestilling.
Har der ikke være ydmygelse nok?
Lord Oliphant overgav sig for to dage siden.
-Edward godtog det ikke. -Han vil have, at vi fatter beskeden.
Robert.
Alle skal forstå, at overgivelsen er endegyldig.
Tænd den græske ild.
Det tog tre måneder at bygge den, så den skal bruges.
Mine lorder og ladies...
Her er Krigsulven!
-Nu kan du godtage overgivelsen. -Javel, herre.
Tillykke, mine lorder. I dag vinder I.
Du gør mig stolt, Robert. Du havde mod til at gå imod mig
og visdom nok til at opgive.
Godt, at du fik overtalt din søn, Rob.
Sir Roger de Mowbray fra nord, brav erobrer af Stirling. Mange tak!
Endelig, sir Richard de Burgh,
tapper marskal og kongehusets loyale tjener.
Deres Nåde.
Vi giver din datter og min guddatter, Elizabeths hånd
til sir Robert de Bruce.
Må dette par være et symbol på en fin forening af vores to lande.
Fædrene må give kys.
Du har sørget længe nok over hende. Edward mente det godt.
Det vigtige er, at vi er på god fod.
Rådet med Valance er en formalitet.
Edward tilbyder os kronen. Han lovede det næsten.
-Du ville være en lakaj. -Ja. Hvis jeg så bliver konge.
Og efter mig kommer du, kong Robert.
OUTLAW KING
Valget var mellem at underkaste os eller at blive jaget til døde.
-Stoler du på Edward? -Det har jeg ikke sagt.
Hvad er fred med et sværd mod struben?
Vi svor et løfte ved Gud, Alexander. Hvis vi bryder det, har vi ingen ære.
-Gør vi intet og lever som kujoner? -Nu er det nok!
Fader traf beslutningen.
Det må vi affinde os med.
Hans familie har meget jord nord og syd for grænsen. Du kan ikke klage.
-Hvad skete der med hans første kone? -Hun døde, da hun fødte datteren.
-Skal jeg kalde hende moder? -Nej.
-Mon hun kan lide Jessie? -Det har hun bare at kunne.
Er du klar?
-Jeg hørte, at hun har to ben. -Hun lugter vist ligesom Jessie.
Robert.
Deres Højhed.
Jeg skulle hilse fra min fader. Du kender jo biskop Lamberton.
-Biskop. -Tillykke, lord Bruce.
Mylord.
Mylord, min datter Elizabeth.
Mylady.
Mylord.
Velkommen.
Du må være Marjorie.
-Hvem er den fine fyr? -Vores hund, Jessie, mylady.
-Kald mig Elizabeth. -Elizabeth?
Mylord, Deres nye ejendomme i Irland, som De nu får husleje fra.
Mange tak, mylord.
-Hvad laver du? -Lord Bruce sagde, vi måtte fejre her.
Gå ud i køkkenet.
Morer du dig?
Jeg prøver.
Gør du?
Jeg værdsætter, at du er ærlig.
Mylord. Det er tid til at gå i seng.
Følg med mig.
Sådan, Bruce! Gå i seng!
Det er brunsttid!
Amen.
-Amen. -Amen.
-Var det hendes værelse? -Ja.
Tak for at du holdt det ud i aften. Det var nok svært.
Sov godt.
Det var hurtigt.
Det ved du jo alt om, Seamus.
-Hvilken sang er det? -"Alouette Moi."
-Det lød smukt. -Tak.
Mylord, De lovede, at skatten dalede, efter krigen mod England var forbi.
Ja, Iain.
Desværre betaler vi stadig Edward for oprøret.
Ja. Mylady.
Se, en kylling. Hvordan går det?
Mylady.
Kvæg derovre. Ved hestene. Alt andet er herovre.
Alle kurve på den side.
Flyt jer! I kongens navn!
Flyt jer!
Jeg klarer det, fader.
Det er vores feudale pligt at forsyne Kong Edward med mænd.
De sagde, det var slut med de forpligtelser.
Det håbede jeg.
Han er ikke engang 14!
Stop. Stop!
Min fader er Richard de Burgh, senior marskal i Deres hær.
Jeg formoder, De har hørt om ham? Han vil befale mænd, ikke børn.
Slip ham fri.
Gør det. Vi har nok.
Det, du gjorde i dag, var...
...tappert.
Var der andet?
Nej.
Så godnat.
God...
Marjorie!
Jeg sørger for, at lord Valence får værnepligtspapirerne.
Har jeg fortalt dig om dengang, jeg tog til Det Hellige Land for at kæmpe?
Jeg købte en lille abe i lænke.
Vi døbte ham Moses.
Kong Edward og jeg brugte mange timer på at træne med ham.
Til sidst kunne han ride en hest.
Han kunne endda skyde med en lille bue og pil,
som Edward selv havde lavet.
Edward var min ven, Robert.
Han var min våbenbroder.
Men jeg frygter, at jeg har begået en stor fejl ved at stole på ham.
Fader?
Din fader er lige død.
Jeg skal stadig betale skat til vores konge.
BERWICK, DEN SKOTSKE GRÆNSE
Friske tærter!
-Hvad med en tærte, sir? -Hvad har du?
-Tærte med frisk kød, sir. -Gud velsigne dig.
Flyt jer!
Er det din? Tabte du noget?
-Skat fra Carrick. -Tak.
Hvad er der sket?
Wallace! William Wallace!
Soldater! Dan en linje!
Spred jer. Det er kongens ordre!
Spred jer!
De har dræbt Wallace.
DEN FREDLØSE WILLIAM WALLACE
Tilbage! Flyt jer!
Væk! Væk!
Flyt jer, I skiderikker!
Wallace!
Tilbage! Spred jer!
Tilbage! Det er kongens ordre!
Tilbage, Robert!
Spred jer!
Skiderikker!
-Det kan I ikke gøre! -Det er for Wallace!
Vi må gøre noget.
De er for stærke. Der er for mange.
Wallace!
Vi må gøre noget. Vi må kæmpe imod!
Det kan vi ikke nu. Robert!
Wallace!
Kom nu! Robert!
Kom nu!
-Mere vin? -Tak, Seamus.
Jeg skal tale med mine brødre.
-Fint. Jeg kan godt høre det. -Alene.
-Seamus, Gayle, Drew. -Mylord.
Godnat.
Vi aflagde løfter på Kong Edwards bibel,
som vi må bryde.
-Hvad er der sket? -Wallace er død.
Folket er oprørt. Der kan ikke være fred.
-Hvad ville fader sige? -Han er død. Det er min beslutning.
Men I er mit blod, min familie.
Jeg kan ikke gøre det uden jer. Vi må danne en hær.
Vi skal have mange lorder på vores side. Også John Comyn.
Undskyld, hvis jeg var uhøflig før, men...
Jeg ved, at du ikke vil rådgives af mig. Jeg har ikke set meget af verden.
Men en kvinde af min stand har god tid til at læse,
danne mine egne meninger og træffe konklusioner om magt.
-Javel. -Magt er at træffe beslutninger...
...og at undgå at blive revet med på historiens tidevand.
Det handler om at vælge en båd, gå om bord og hejse sejlet.
Jeg vælger dig, uanset hvilken kurs du stikker.
Jeg vælger dig, min mand.
-Godnat. -Godnat.
Jeg kan ikke lide det. Vi kan ikke stole på Comyn.
-Det er hellig jord, Angus. -Jeg kan stadig ikke lide det.
Nå, men han insisterede.
Jeg var forbavset over at modtage dit brev.
"Jeg ønsker straks at tale med Dem om et ømtåleligt anliggende."
-Det er en smule kryptisk, ikke sandt? -Det var med vilje.
Javel.
Hvis jeg udleder, at De vil tænde op under et oprør...
Vi har prøvet det.
-I otte lange år. Det mislykkedes. -Fordi vi ikke stod sammen.
Nej. Deres familie havde travlt med at kræve en trone, som ikke var Deres.
Vil De give afkald på den?
Lad os glemme rivaleriet og vinde landet tilbage,
så afgør vi, hvem der bærer kronen. Det gør vi. Ikke Edward.
John, vi kunne samle 20.000 mænd.
-Vi har en chance. -Det går aldrig.
Folk er trætte af krig og lidelse.
Wallace blev torteret og slagtet. Folk er desperate efter retfærdighed.
Wallace fik, hvad han fortjente. Han var ikke en mand, men en idé.
En destruktiv og farlig idé. Næsten lige så farlig som den idé, du foreslår.
I er allesammen ens. I fortjener ikke vores land.
Jeg vil gøre alt for at forhindre, at du bliver konge.
Når jeg forklarer Edward, hvad dit brev til mig betød,
sætter han en løkke om din hals og Skotlands krone på mit hoved.
Han ville forråde dig. Du havde intet valg.
Vi må sige det til Lamberton. Jeg er en fordømt mand nu.
Med Robert har vi da en chance.
Han skal udstødes, hvilket paven bestemt vil forlange.
Hvad gør vi så?
Hvis vi forstøder ham, er vi under Englands nåde.
Den skotske kirkes overlevelse står på spil.
Det er vi enige i, men du beder os om at støtte en morder.
Svaret er indlysende, ikke sandt?
Du tilstår, og jeg absolverer dig for mordet på John Comyn.
Hvis du sværger, at du støtter kirken, støtter vi din indsættelse som konge.
Det skal ske hurtigt. I Scone.
Det er farligt ved de engelske garnisoner ved Perth.
For folket skal det være i Scone. Vi har brug for berettigelse. Især nu.
Så gør vi det der.
DEN FREDLØSE WILLIAM WALLACE
Jeg er så træt af Skotland!
Han myrdede sin rival på hellig jord.
Det er vanvid.
Jeg vidste, han hadede Comyn, men det var uventet.
Han bliver konge, før paven kan udstøde ham.
Konge? Robert? Tror du, han tør det?
Ja.
Lad mig lede det.
Jeg ved, du tror, jeg er inkompetent,
men jeg skal være konge en dag. Lad det her være en prøve.
Hvad ville du gøre?
Jeg ville hejse Dragen.
Giv Valance besked.
Robert Bruce er erklæret fredløs.
Enhver, der giver ham eller hans mænd husly,
bliver henrettet uden rettergang.
Min søn hejser Dragebanneret.
Ridderkoderne gælder ikke mere. Ingen nåde.
-Du får os alle myrdet! -Ikke hvis vi står sammen.
Biskopperne absolverede ham. Det kan I også gøre.
Det er ikke så let.
-Hvorfor ikke? -Fordi vi lovede folket fred!
-Vi skulle ikke have overgivet os. -Vi havde intet valg uden en leder.
Det har vi nu.
Familien Comyn og Balliol godtager det ikke.
Familien Balliol havde chancen.
-Tænk dig om. -Det er tid til forandring.
Malcolm.
Han bliver ikke tilgivet.
Robert. Jeg er på din side.
Også jeg.
Skynd jer. Kom nu!
Vi skal tage os i agt på vej til Scone. Vi har fjender på alle sider nu.
Jeg er ked af at bringe dig ind i alt det her.
Jeg forstår det godt og kender min pligt.
Tak.
Jeg er hos dig hele tiden.
-Kan vi tage ham med? -Nej, beklager.
-Seamus tager sig af ham. -Åh, jo.
Lad os tage afsted.
Holdt! Fare forude.
Vær klar.
Hvad er dit ærinde?
Holdt!
Jeg sagde holdt!
Mylord, jeg er James, søn af William Douglas fra Douglasdale.
Du ligner din fader.
Jeg er kommet for at blive Deres beskytter.
Han kan være en spion, som er loyal over for Comyn eller endda Edward.
Hvad er det, du ønsker?
Jeg vil have det, Edward stjal fra min fader og mig: Vores jord.
Jeg vil have mit navn tilbage.
Giv mig det, så er jeg loyal over for Dem for evigt.
Jeg dræbte John Comyn ved alteret.
Du bør kende ham, du vil tjene loyalt.
Er De en god mand?
Jeg gør mit bedste.
Det er godt nok til mig.
Hvor er vi heldige. Du kan tage bagtroppen.
Lad dette være det sidste nederlag.
Næste.
Kronen, som enhver skotsk konge har båret, er blevet stjålet af den engelske konge
såvel som vores kroningssten.
Men i Skotland er der stadig lidt guld og gode mænd til at bruge det.
Vi har en krone.
Vi har en konge, der kan bære den. Lovet være Gud.
Jeg kroner Dem,
Robert Bruce, søn af Robert Bruce, søn af Robert Bruce,
søn af Isabella Huntingdon, datter af David, jarl af Huntingdon,
søn af Henry, jarl af Huntingdon, søn af David, konge af skotterne.
Gud velsigne skotternes konge.
Gud velsigne skotternes konge!
Deres Majestæt.
Jeg bærer denne krone
som et symbol på min pligt til at tjene det skotske folk.
Jeg er skotternes konge.
Ikke af jorden, men af folket.
Ved disse svaner
sværger jeg, at jeg vil hævne denne morderiske fornærmelse mod Gud!
Jeg sværger herved evigt troskab til Robert Bruce, skotternes konge.
Tak, mylord.
-Scranger, dine hænder er som sten. -Det er poter. Min fader var en bjørn.
Jeg sværger også evigt troskab.
Valences mænd samles i Perth.
-Nu begynder den rigtige prøve. -Ja.
Deres Majestæt.
Godt, du sluttede dig os.
-Den morder er ikke min konge. -Heller ikke andres meget længere.
Prinsen og hans gesandter er på vej, frie af ridderlighedens lænker.
De har hejst Dragebanneret.
Som skotternes konge taler jeg for vort land.
Jeg kræver, at De giver slottet ved Perth tilbage og tager hjem til Deres hjemland.
"Skotternes konge"...
De myrdede min svoger og gjorde min søster til enke.
Jeg glæder mig til kampen.
Vi kan løse det ved at kæmpe en mod en.
Nu.
Gerne.
Men det er søndag i dag.
De respekterer ikke helligdage, men det gør jeg.
Så i morgen.
Det var ikke planen.
Han er et udyr. Er det nu en god idé?
-Jeg kan godt klare mig. -Hvad hvis han dræber dig?
Bør du ikke vente på prinsen?
Han har gjort sit ved at hejse Dragebanneret.
Er det nu en god idé?
Kongen mener, vi bør gøre alt, hvad der skal til.
Vi har med fredløse at gøre. De har ingen rettigheder.
-Prøver du at tage alles penge fra dem? -Vil De spille?
Måske senere. Vær flink mod ham.
Dit røvhul.
Fik du dem, Drew?
-Ja, herre. -Du er en god mand.
Jeg fandt ingen gode bægre.
-Eller god vin. -Nej.
Vi er blot majkonge- og dronning.
I morgen fratager de os kronerne.
Nej.
Vi har for meget at opnå til at lade det ske.
Vi?
Vi.
Av!
Fåret er på engen
og køerne er i majsen
De store ligger længe i seng
God om morgenen
Pylret om aftenen
God om morgenen
De store ligger længe i seng
God om morgenen
-Hvis jeg dør i morgen... -Nej, lad os ikke tale...
Hvis jeg dør i morgen,
er du Marjories, og hun er din.
Gør, hvad du skal.
Forstår du det?
Hvad er der? Robert?
Bagholdsangreb!
Duk jer!
Kom, kom!
Marjorie, op!
Hvad sker der?
Op og afsted.
Kom. Duk jer!
-Marjorie, hold fast. -Duk jer!
Neil! Gå nu!
Tag dem med ned til hestene.
Skyd!
Marjorie, du skal løbe!
Heste! Gør hestene klar!
Fodsoldater.
Atholl-mænd, efter mig!
Kom så, I svin!
-Før dem til Kildrummy. Fraser er en ven. -Rolig. Jeg passer på dem.
Lord Fraser tager jer med til Frankrig.
Du skal tage mig med.
Jeg møder jer der.
-Du skal med. -Jeg elsker dig.
-Kom nu, Marjorie. -Pas på hinanden.
-Marjorie. -Jeg finder jer.
Far!
Til angreb!
Bruce!
Husk navnet Douglas!
Douglas!
Robert!
Træk jer tilbage!
Robert, tilbage!
John!
Afsted!
Flyt jer. Få ham ud herfra!
Bruce er her ikke.
Dræb alle fangerne.
Lad skotterne se, hvad de får ud af troskabet til den nye konge.
-Ned på knæ! -Hvad med Atholl? Han er jarl.
Tag ham med til London.
-Din slyngel, Valence. -Kongen hænger ham for forræderi.
Percy. Sørg for, alle ved, at der vanker guld til den, der fører os til Bruce.
Du bør måske sige et par ord til mændene.
Og sige hvad?
Lad os få dem op på hestene.
John, du er såret. Kom her, Duncan.
Tak.
Vi kan tage til Islay, hvor jeg bor.
Det er langt væk, og ingen leder efter dig der.
Vi kan rekruttere øboerne og få nye folk.
Robert. Hvad siger du?
Vi har intet valg, vel?
50 til at kæmpe mod verdens stærkeste hær.
Robert!
Lord MacDougall.
-Vil De slutte Dem til os? -Hvorfor skulle vi dog det?
For at undgå skatter til Edward og at flere gode mænd dør i krig.
Vi kan forene Skotland. Vi kan få det tilbage.
De er modig, Bruce. Det må jeg lade Dem.
Comyn var min fætter. De er ikke vores konge.
Lord Fraser. Vi kommer med dronningen.
Deres Majestæt.
Følg efter mig.
Velkommen til Kildrummy. Marjorie, din mor voksede op her.
Du får hendes soveværelse.
Mylady.
Brænd svinene!
Det får I for at støtte Robert Bruce!
Sydpå støder vi på Valences folk. Nordpå er vi tilbage på MacDougalls jord.
Vi sejler bådene over søen. På den anden side er kysten til Islay.
Det er en fin idé, men der er flere huller, end der er båd.
Den båd er god!
-Vi efterlader ikke hestene. -Vi har brug for mænd.
Euan, find proviant.
James, tag hestene ud i skoven. Alexander, kom med mig.
Tag så mange med i båden som muligt.
Hestene ud i skoven nu!
Afgang.
Vi kommer og henter jer.
Godt, Alex. Vi ses snart.
Ikke besværet værd, Deres Majestæt. For lille.
Angus!
Se! MacDougalls folk!
Svøm ud til båden!
MacDougall!
-Op i bådene! -MacDougall!
Nådesløse mænd!
Hold linjen!
Dø, I Bruce-svin!
-Til båden! -Hurtigt!
Hurtigt! I båden!
Hen til båden!
Op i båden!
Tag min hånd. Kom her. Jeg har dig.
Tak, broder.
Alex?
Nej!
Alex!
Nej!
Vi har brug for pladsen!
Beklager!
Kom ombord!
Douglas, kom tilbage!
Kom ombord!
Ro!
Kom så! Ro!
Valence.
Du ventede ikke på mig.
Du angreb om natten og overrumplede ham, men du mistede ham alligevel.
Slaget var en succes. Vi slog dem skånselsløst.
-Nogle få undslap. -Også Bruce!
Dit mål, vores mål var at fange ham, og det mislykkedes!
Mine spejdere leder efter ham, Deres Højhed. Der er udlovet en dusør.
Du dør, hvis I ikke finder ham.
-Lord Buchan. -Deres Højhed.
Noget nyt om Bruce?
Nej, Deres Højhed. Om hans kone og barn.
Vi har redet i dagevis. Er du ikke træt?
Nej.
Engelske soldater kommer. Vi går nu.
Løb ud til træerne. Jeg sender heste og folk.
Lord Fraser!
Vi ved, at De har Bruces kone og barn. Giv dem til os, og jeg skåner slottet!
Klar!
De er ikke her, Deres Kongelige Højhed!
Skyd!
Der er ingen grund til at brænde os ned! Jeg åbner porten!
Neil, hvor er Robert?
Det ved jeg ikke, Deres Højhed.
Hvor er hans kone og datter?
-De tog til Turnberry i tirsdags. -Tog de til Turnberry i tirsdags?
Elizabeth!
Hvor er din bror?
Jeg ved det ikke.
Jeg sværger, at jeg ikke ved det.
-Onkel Neil! -Jeg sværger!
Du tvinger mig til det.
Deres Højhed. Jeg ved det ikke!
Hvad gør I?
-Jeg beder Dem! -Onkel Neil!
Nej!
-Nej! -Kig på mig!
Nej!
Nej! Lad være!
Nej, Neil!
-Hvor er din mand? -Det ved vi ikke.
Vis nåde. Deres far er en tyran. Det er De ikke!
-Tror De, jeg er svag? -Medlidenhed er ikke svaghed.
Jeg har alle min faders træk undtaget et: Nåde.
Fraser.
Du virker som...
...en fornuftig mand.
Hvor er Bruce?
Jeg ved det virkelig ikke.
Hæng dem begge op, så alle kan se, hvad der sker med dem, der støtter Bruce.
Tag kvinderne med til England og beslaglæg jorden.
Han må ikke have noget tilbage.
Nej!
Vi ses.
Lord Mackinnon.
De har vist gjort Dem til konge,
og prinsen hærger i Skotland for at finde Dem.
-Jeg vil bede om Deres støtte. -Vi stod sammen med Wallace ved Falkirk.
-Hvor var De? -Det var umuligt at vinde Falkirk.
Hvorfor følge en, som aldrig har vundet et slag?
Jeg hører, De knapt slap væk fra Methven i live.
-Vi blev angrebet om natten. -Hvor mange mænd har De?
40.
Og vi rekrutterer flere.
Jeg ønsker Dem held og lykke.
Kom nu, Laughlan!
Jeg har kendt Dem i over 25 år.
Kom nu. Giv os nogle af Deres folk.
-Vi beder om hjælp. -Er du færdig?
Jeg tror, De ombestemmer Dem.
Og jeg venter.
Afsted.
-Dejligt at se jer igen. -Hamish, hvordan går det?
Hvordan går det?
Hej min skat.
Hvor fanden har du været? Du sagde tre uger for fire måneder siden.
-Der er sket så meget, min elskede. -Angus.
Er det Robert?
Vores nye konge.
Ja.
Velkommen, Deres Majestæt.
-Rart at se dig igen, Aine. -Kom og få varmen og spis.
En mand til at få hesten ned.
En mand til at fjerne ridderen.
Og slå ham ihjel.
Der er svage punkter under armene, i nakken. Op på benene. Og i skridtet.
Hvis du nærmer dig min datter igen, skærer jeg dem af dig.
Er det forstået?
Hvad laver du? Svin!
-Jeg tæver dig, Douglas! -Du smager sødt.
Synes du, det er sjovt?
Hvem er den næste?
Gudskelov.
Jeg skal tage pigen med til religiøs undervisning.
Kun pigen.
Åh.
Er det ikke dejligt? Søstrene vil passe på dig.
De tager sig pænt af dig.
Kom, mit barn.
Kommer du med?
Nej.
Nej, men vi er snart hjemme igen.
-Det er jeg sikker på. -Også min fader?
Kom nu. Kom her.
-Nej. -Kom nu. Gør det ikke svært.
Nej, jeg vil ikke med!
-Nej. -Marjorie, vi ses snart. Det lover jeg.
Jeg elsker dig.
-Nej, jeg vil tilbage. -Jeg elsker dig. Du skal nok klare dig.
Slip mig! Elizabeth!
Deres Nåde.
Det er Angus' anden datter.
Her kommer han. Det kan blive spændende.
Kildrummy er belejret.
Alle mænd er mejet ned. Din bror blev hængt og revet i stykker.
-Hvad med min kone og datter? -De er i live og blev taget af prinsen.
Vi må tage tilbage.
Du ville være konge. Det er du nu. Det er prisen, du må bøde for det.
Vi vinder kun, hvis du overlever.
Tænker du på hævn?
Det kender jeg.
Det tærer på sjælen.
Men det kan være et våben.
Ikke mere ridderlighed.
Nu slås vi som ulve.
Det er Iain. Åbn porten!
-Kender du ham? -Ja.
Kom, James.
Lord Bruce.
Deres Majestæt.
-Deres Majestæt. -Iain.
Du kommer for sent. Hvor var du?
Beklager. Hjulet faldt af. Det tog lang tid at lave det.
Nå, kom nu. Lad os læsse af, før de slagter os begge.
Bliv der!
Ved porten!
-Hvad har du der? -Grød.
Det vil jeg gerne have. Giv mig en skål af det.
Selvfølgelig.
Oleech!
Dø, dit svin!
Til trappen! Følg efter mig!
Grib jeres våben!
-Seamus, er du uskadt? -Deres Majestæt. Godt, at De er hjemme.
Vi kan ikke blive. De ved, hvor vi er. I skal komme med os.
Tag, hvad I kan og brænd det ned.
Efterlad intet til fjenden! Brænd det hele ned!
Sådan gør vi det. Vi rejser i smug,
slår til uden varsel og tager jorden tilbage et slot ad gangen
ødelægger dem på vejen.
Det er ikke ridderligt, men skidt. Brænd det hele og tag, hvad du kan.
Kom så!
Min faders jord er kun en dags ridt herfra.
Det ville betyde meget, hvis jeg selv måtte tage den.
Jeg har kun brug for to-tre mænd.
Tag fem med og hold godt øje.
Jeg har mistet to brødre. Jeg kan ikke miste en til. Alle ud!
Held og lykke.
Glædelig palmesøndag.
Douglas!
Engang kiggede jeg ud ad det vindue og så min moder og fader hernede.
Min fader hviskede noget i min moders øre.
Jeg ved ikke hvad, men det må have været morsomt,
for hun blev ved med at le.
Jeg drak det her.
Forgift det. Smid slynglerne i brønden.
-Hvor er det møgsvin til Clifford? -Han har sluttet sig til Valence.
Så ser jeg ham snart.
Venner, vær ikke bange. Kom med mig.
Nej!
Kom og nyd dette palmesøndagsgilde.
Det blev lavet til jeres fjender. Det er jeres nu!
Det er alt i min families slot.
Jeg tjener Bruce, skotternes konge!
Hjælp os med at befri vores jord!
Sir Richards slot i Skotland er også faldet.
Han, der stod for det, var muligvis skør. Han råbte det samme igen og igen:
"Douglas."
Han sagde, han kæmpede for Robert Bruce.
De fredløse ødelægger deres egne slotte.
I takt med at rygtet om Bruce spredes, stiger folkets opbakning.
Der er da stadig adelsmænd, som er loyale over for kronen.
I morges vågnede jeg,
vaskede mig
og så gik jeg fra sengen til den store sal.
På vejen snublede jeg.
Uden grund.
Jeg mistede balancen.
Det gør jeg også tit, især om morgenen når kroppen er ved at vågne.
Jeg havde håbet på at blive gammel og ikke dø på slagmarken.
Men nu kan jeg se, at faren ved en naturlig død er,
at man kan ligge i sit sovekammer
og tænke på alt det, man ikke nåede.
Vær ikke bange, fader. Vi svigter dig ikke igen.
I fik taget nogle kvinder til fange.
De franske herrer var i fangehullet. De vil tilslutte sig.
Franskmænd er altid velkomne.
Mange tak, Deres Majestæt.
Passer det? At De er skotternes konge?
Det er han bestemt, din frække skid.
Hør her. Fortæl alle dine venner, at vi vinder landet tilbage.
Ja, herre. Kom, Arthur.
Var det kongen?
Robert. Jeg kommer med flere mænd.
-Drew. -Deres Majestæt.
-Godt, du er hjemme! -De var på vejen.
Vi troede, du var død.
De prøvede et bagholdsangreb!
Jeg har noget til Dem. Jeg tog det fra Methven.
Rejs dig op.
Pas på den for mig. Du har gjort det godt indtil videre.
Jeg vil gøre alt.
Det er rart, at du er her.
Alt er fint.
Alt er vel, Elizabeth.
-Du er her. -Alt er fint.
Elizabeth.
Tag det roligt. Vær stærk. Kig på mig.
Kig på mig.
Jeg har kendt dig hele mit liv.
Min fader giver dig denne chance, fordi du er hans gudbarn. Er det forstået?
-Vi er taknemlige... -Tak, Margaret.
Du skal frasige dig titlen som dronning, og ægteskabet bliver annulleret.
-Hvad? -Underskriv.
Den ynkelige forening var en farce.
Det skal nok gå.
Du gør det rigtige. Græd ikke.
Kom nu.
Robert er snart død, og du kan tage hjem til familien.
Hvis han snart er død, hvorfor så tvinge mig til at forsage ham?
Han slipper stadigvæk væk fra dig, ikke sandt?
Hvorfor ler du ad mig?
Jeg har været venlig!
Jeg har givet dig denne mulighed for forsoning.
Skriv så under!
Gør det nu, Elizabeth!
Tag fjerpennen og skriv under.
Underskriv.
Det kan jeg ikke.
Vagter!
Nej, nej, mylord.
Nej!
Lad være!
Sænk hende ned.
Vent!
Det er tid til at mødes et sted. Deres hær mod vores.
Ja.
De myrder os. Vi har ikke en chance mod deres kavaleri.
Angus har ret.
Hvis vi møder dem på en åben slagmark, rider de lige mod dig.
Lad dem gøre det. Vi er klar som en edderkop i sit spind.
-Lad os vente og komme til kræfter. -Nej.
Jeg er træt af at flygte og gemme mig. Vi provokerer dem, til de kommer efter os.
Jarlen af Herefords slot ved Loch Maven blev angrebet af Robert Bruce
og 50 af hans mænd.
Bare fortsæt.
Det er fint.
Kongen!
Holdt!
Hvis jeg dør, skal du koge min krop og tage mine knogler med
til hvert et slag
mod skotterne, til Robert Bruces hoved sidder på en engelsk pæl.
-Er det forstået? -Med glæde, fader.
-Lover du det? -Ja.
Er du klar over,
at jeg aldrig har kunnet forstille mig dig lede en hær i kamp
og kommandere din hest fremad til lyden af trommen
og sætte livet på spil for den engelske krone...
Aldrig...
Fader, kan du huske, da jeg var dreng,
og du slog mig?
Jeg græd ikke, fordi jeg vidste, at det skræmte dig:
Tanken om at jeg var stærkere end du.
Og faktum er, at jeg er stærkere.
Det har jeg altid været.
Og snart ved hele verden det.
Det sørger jeg for.
Begrav ham her.
-Skal vi ikke opfylde hans ønske? -Nej.
Du skal opfylde mit.
Afsted til Skotland!
Du får vist din kamp, Robert.
Gå hjem!
Englænderne kommer!
De ville tage vores jord, men de kender ikke vores jord.
Her. Det er stedet.
God længde?
Ja, den er god.
Tag dem derover og gør dem spidse.
-Mor siger, De skal give den tilbage. -Ja, det lover jeg.
-Min datter ville bestemt synes om dig. -Hvor er hun?
Gid jeg vidste det.
De kalder mig tit James
De kalder mig tit John
Men når jeg er på kongens hovedvej
Er unge Daniel mit navn
Syng didy-i-o, fal-ad-do Syng diddy-i-o, i-ay
-De er kommet for at kæmpe for kongen. -Er han her?
Kom herned. Vi har brug for hjælp.
Kom.
Velkommen.
I skal smage min blodpølse.
Af vejen!
Holdt!
Denne handske tilhører Robert Bruce, kongen af skotterne.
Kan du se den bakke der?
Det er Loudoun Hill.
Der slås vi mod jer i morgen.
De mennesker...
-Slaget skal helst ende hurtigt. -Det gør det også.
Vi har 3.000 ridende soldater.
Ja, og mine har ét enkelt mål: Den mand du ikke fangede.
-Hvor mange er vi nu? -Knap 500 tror jeg.
Vi er ikke så stærke som de, så vi prøver slet ikke.
Vi efterlader hestene og bruger jorden til vores fordel.
Vi holder os på jorden i midten og tvinger dem ud på flankerne.
Enkelt.
Med Guds vilje er det nok.
Deres Majestæt.
Om forladelse. Jeg skulle aldrig have tvivlet på Dem.
-Hvor mange mænd har du? -Vi har 40.
Du er her nu. Det er det vigtigste.
Tak.
Kom og vær med.
-Hørte De, at Kong Edward døde på rejsen? -Ja, sønnen kan være en farligere fjende.
Værsgo, spis.
Husk på
at de mænd, vi kæmper mod i dag, har svoret troskab til en hedensk morder!
I kan være sikre på, at hans næste mål er at indtage England!
Jeg kunne tale om Gud,
men han er ikke, hvor vi skal hen.
Jeg kunne tale om ære,
men I er her.
I ved alt om ære.
Jeg kender jer som mænd,
men i dag
er vi udyr.
Om I kæmper for Gud, jeres ære, for landet, for familien
eller for jer selv er jeg ligeglad med, bare I kæmper!
Grib dagen!
Vent på mit signal!
Vent!
Nu! Afgang!
Hav lanserne klar!
Klar! Nu!
Det er en fælde!
-Skytter! -Skyd!
Find en anden vej igennem!
Fremad!
De har jorden i midten!
Lav rækker. Brug flankerne!
Følg efter mig!
Brug flankerne!
Hvad laver han?
Valence!
Der er en mose! Kom igennem uanset hvordan!
Undgå sumpen!
Kom så!
Clifford!
Ved du, hvem jeg er?
Hvad er mit navn?
-Douglas. -Ja!
Bruce!
Dit svin!
Til angreb!
Find Bruce!
Rid uden om mosen!
De sidder fast!
Hold formationen!
Her er der fast jord!
Nej!
Fortsæt. Knus dem!
Retræte! Retræte! Vi kan ikke vinde her!
Kom væk. Red jer selv!
Retræte!
-Slaget er tabt! -Retræte!
Robert!
Hjælp!
-Skal jeg dræbe ham, Deres Majestæt? -Hjælp!
Hjælp mig!
Hjælp!
Slaget ved Loudoun Hill var vendepunktet i Roberts kamp
for at tage Skotland tilbage.
James fik sin jord tilbage.
Fjender frygtede ham. Han blev kaldt Den Sorte Douglas.
Angus kæmpede fortsat med kongen.
Hans familie blev Lords of the Isles.
Prinsen af Wales blev kronet til Edward II af England.
Han blev dræbt af sine egne adelsmænd.
Elizabeth blev løsladt i en fangeudveksling.
Hun og Robert blev genforenede og stiftede familie sammen.
300 år senere arvede Roberts efterkommer James IV den engelske krone
og blev konge af både Skotland og England.
Hvor er Marjorie?
Hun venter på dig.
Velkommen hjem, Deres Majestæt.
Jeg har noget til dig.
Min dronning.
Tekster af: Pernille G. Levine